Îți vine să crezi că Ușurica a primit semnul de frumusețe ?
Ușurica... înaintea noastră !
- Foarte frumos semnul, Ușurica ! - Arăți bine.
Renunț.
Știu ! Răspunsul tuturor problemelor noastre.
Mânjii Liberi ?
Cum ne va ajuta ziarul școlii să primim semnele de frumusețe ?
- Mișcă-ți fundul ! - E bunica Smith. Trebuie să plec.
- Poate că totuși ziarul e o idee bună. - Cred că putem încerca.
Floare-de-măr, ideea ta cu ziarul a fost un eșec total.
Am încercat totul de la papier mâché până la cuburi de păsări
și nu a funcționat nimic.
Ce e atât de nostim ?
Am vrut să spun că ar trebui să scriem pentru ziarul școlii.
Putem obține semnele de frumusețe în calitate de jurnaliști.
Micuții mei ponei
Mă întrebam ce e prietenia Până ați împărțit cu mine magia !
Aventurează-te, distrează-te !
Fii bun, fii puternic !
Să fii darnic e ușor ! Magia apare în zbor !
Micuții mei ponei Suntem cei mai buni prieteni !
În regulă, clasă, ne vedem mâine !
Cei care vor să intre în echipa ziarului școlii
să rămână aici pentru că avem ședință !
- Semne de frumusețe în jurnalism ! - Ce idee bună !
Bun venit, tuturor !
După cum știți editorul nostru șef a absolvit anul trecut.
- Da ? - Ce e un editor șef ?
O întrebare bună, Frumușica ! Îmi plac instinctele tale de reporter.
Mânjii Liberi este un ziar condus de elevi.
Eu am doar un rol de consultant. Editorul-șef conduce ziarul.
El alege articolele și se asigură că ziarul este tipărit la timp.
Așa cum am spus, anul acesta avem un nou editor-șef.
Răsfățata ?
Vă las singuri acum, ca să împărțiți responsabilitățile.
Distracție plăcută !
În regulă. Ascultați ! Mânjii Liberi e o glumă.
Niciun ponei din școală nu-l ia în serios.
Ei bine, eu, noul editor-șef, îl voi duce pe culmile gloriei.
Primul lucru... Unde este fotograful ? Du-te și documentează totul !
Eu voi decide ce este important.
De la restul vreau știri proaspete și materiale interesante.
Nu mai vreau prostiile pe care le alegea editorul-șef de anul trecut.
Dar Treacă-Meargă a fost un editor grozav.
Anul ăsta e un regim nou și vreau articole pline de picanterii.
Vreau multe picanterii !
Acum mergeți și căutați-le !
Să mergem, fetelor ! Poate putem face cutii din nou.
Dar asta ar putea fi ultima noastră șansă de a obține semne de frumusețe.
Dacă chiar trebuie să fim jurnaliste, nu merită puțin chin ?
Cred că ai dreptate.
O putem accepta puțin pe Răsfățata
pentru semnele de frumusețe veșnice.
Haideți ! Să mergem să ne obținem semnele de frumusețe !
Primul meu articol va fi un interviu exclusiv.
Am văzut un cuib nou de păsări ieri.
Pun pariu că cititorii noștri vor fi captivați de o asemenea poveste.
Bunica Smith are o mulțime de povești interesante.
Cred că voi scrie un articol despre istoria Orașului Poneilor.
Sper că aveți ceva pentru că tot ce am primit până acum este de nefolosit.
S-au născut puii de pasăre ? Noua pălărie a lui Prețioasa ?
Orașul Poneilor, primii ani ?
Nu știu cum numiți voi astea, dar nu sunt știri.
Ne-am gândit că...
Vreau altceva pe biroul meu până la sfârșitul zilei !
Și ar fi bine să fie ceva plin de picanterii !
Acum ce facem ? Știți ce a trebuit să fac pentru articolul ăla ?
Nici nu vrei să știi prin ce a trebuit să trec eu.
- Ia-o de pe mine, Melcilă ! - Tu ia-o de pe mine, Mieilă !
Oprește-te ! Faci să fie mai rău !
- Grozav ! - Mă ocup eu.
Dă-o jos !
Ușurica, vino aici ! Fă câteva poze !
Apoi ne întâlnim la masa de prânz.
Fetelor, am găsit un subiect !
"Melcilă și Mieilă învinși de guma de mestecat".
Și așa cei mai mari glumeți din școală și-au găsit nașul.
Mânjii Liberi avea de obicei doar știri plictisitoare.
Foarte haios !
Mama ne-a spus că vom ajunge în ziar într-o zi.
Da. Priviți ! În sfârșit am scăpat de gumă.
Articolul vostru este senzațional. Nu mai vreau să faceți altceva de acum.
Mai vreau articole ca acesta.
Articole despre ponei și despre viețile lor private.
Lucruri pe care le fac când cred că sunt singuri.
Voi trei sunteți noii mei reporteri de bârfe.
Și mi-a plăcut cum v-ați semnat. Gingila... a fost o mișcare genială.
Nu încăpeau toate numele noastre
și ne-am decis să creăm unul pentru toate trei.
Mai vreau și alte articole scrise de Gingila ! Bună treabă, fetelor !
Se pare că avem talent la bârfe.
Dacă mai scriem câteva articole de acest fel,
cu siguranță ne vom primi semnele de frumusețe !
- Iuțilă, ai ceva ? - Nu.
- Floare-de-măr ? - Îmi pare rău...
Să recunoaștem, nu se întâmplă nimic picant la școala asta.
Suntem condamnate.
Frumușica... a crescut într-un hambar sau ceva de genul ăsta ?
Nu ar trebui să-ți bagi nasul, Prețioasa.
Dar e foarte distractiv, Prețioasa.
Bună ! Ce e asta ?
Gumă pe fund. Foarte haios !
Vrei să faci mai puțină gălăgie ? Încerc să...
- Ce faci ? - Voiam doar...
Îți bagi nasul în șaua mea ?
Cum îndrăznești ?
Articolul ăsta al Gingilei este foarte haios.
Chiar îți place ziarul școlii ?
Are mult mai multe picanterii decât plictisitorul Orașul Poneilor Express .
Pot să-l împrumut pentru a-l arăta prietenilor mei ?
Prietenii tăi ar vrea să citească Mânjii Liberi ?
Ar adora-o pe Gingila. Cine e, apropo ?
Nu am mai auzit de ea. Este o nouă...
Am renunțat prea repede, fetelor.
Uitați de poveștile din școală ! Trebuie să ne extindem.
Am găsi o mulțime de bârfe în Orașul Poneilor.
Va trebui să-i spunem Ușuricii să lucreze peste program.
Frumușica, ești un geniu !
"Tortuleț, Dulcinea: drumul până la magazin se termină în lacrimi."
Gingila dă lovitura din nou !
Standurile de ziare din Orașul Poneilor vor să vândă Mânjii Liberi .
- Poneii vin și întreabă de el. - Trimite-le 20 de copii !
Și dacă le termină, le mai trimitem 20.
Voi trei faceți o treabă grozavă pentru ziarul acesta !
- Să vină articolele în continuare ! - Grozav !
Asta da viață, nu-i așa, fetelor ?
Cea mai bună pedichiură pe care am avut-o vreodată.
Tu ai spus-o !
Nu știu dacă am fost vreodată atât de relaxat.
Gașcă ! A apărut noul articol al Gingilei:
"Minunatele secrete ale lui Trixie au fost divulgate."
Am citit asta deja, Curcubeu. Haide, relaxează-te !
Fă-ți pedichiura ! E grozav.
Ai uitat cu cine vorbești ? Ziua în care îmi voi face o pedichiură
va fi ziua în care nu voi mai fi eu.
În plus, eu nu am citit articolul ăsta încă.
Citește-l în liniște atunci...
Unii dintre noi vor să se relaxeze.
Și mie îmi place Gingila, dar nu credeți că poate fi cam rea uneori ?
Nu e rea, Amurg. E foarte haioasă.
"Celestia, ca noi toți" ?
Gingila nu prețuiește intimitatea nimănui.
Liniștește-te, Amurg ! Nu sunt decât niște bârfe nevinovate.
Da, Amurg...
Ascultați asta !
"Primarul nu are părul alb natural."
Primarul într-un scandal despre coama vopsită ?
Cine nu ar citi așa ceva ?
Îmi pare rău pentru poneii din articolele ei.
- Trebuie să fie puțin jenant. - Glumești ?
Ai idee cât de tare este să-ți apară numele în ziar ?
Curcubeu, de ce nu vii să-ți faci și tu manichiura ?
E chiar atât de bine ? Poate doar la o copită.
Las-o baltă ! Nu-mi place ca alți ponei să-mi atingă copitele.
Mi-ar plăcea dacă Gingila ar scrie un articol despre mine.
- A făcut unul despre mine. - Poftim ?
"Exclusiv: dragon local spune totul !"
Ghimpe vorbește despre Canterlot, somn și despre gemurile lui preferate.
E cel mai bun articol al nostru de până acum.
Mai degrabă e cel mai prost articol de până acum.
Gingila nu a rupt gura târgului
cu povești de genul ăsta.
Da, are dreptate. Articolul este puțin mai lejer decât bârfa noastră obișnuită.
Și voi vă simțiți vinovate din cauza bârfelor ?
Am putea răni sentimentele unor ponei.
Da. Nu am vrut să spun nimic
pentru că toată lumea o place atât de mult pe Gingila,
dar speram să scriem mai multe povești ca aceasta.
Și eu.
Dacă vrem semnele de frumusețe,
trebuie să le dăm poneilor ce-și doresc.
Merișor a adormit la serviciu. Vă vine să credeți ?
Și ăsta. "Secretele lui MărMare".
- Cine se crede Gingila ? - Ascultați aici.
"Scânteia-Amurgului: Am fost o snoabă de la Canterlot."
"O sursă cu solzi, apropiată a poneiului simandicos, spune:
'Amurg crede că Orașul Poneilor nu are nimic atlceva
decât drumuri noroioase pline de mojici.'"
Ghimpe !
- Cum ai putea să spui așa ceva ? - Nu am spus.
Gingila a inventat asta ! Nu am spus așa ceva.
Vă rog, sunt doar niște ponei care inventează bârfe despre idolii lor.
- Vă agitați prea mult cu asta. - Dar sunt numai minciuni.
Gingila tipărește ce vrea.
Nu-i pasă a cui reputație este distrusă.
"Sfioasa are extensii de coadă."
"Rozalia este o petrecăreață scăpată de sub control."
Poftim ? E adevărat ! Chiar am o problemă.
Fiți atenți ! Se pare că soții Prăjitură se despart.
- Ne despărțim ? - Viața mea e oficial distrusă.
Gingila a ajuns până în Cloudsdale.
"Curcubeu, demonul vitezei sau doar o domnișoară ?"
Am luat câte copii am putut, dar a fost prea târziu.
Sunt de râsul lumii !
Vezi, Prețioasa ? Așa-zisa bârfă nevinovată poate fi foarte dăunătoare.
Sinceră să fiu, voi poneii nu aveți pic de simț al umorului...
Poate mai pișcă un ponei din când în când. Poate merită...
O voi distruge ! "Jurnalul reginei dramei." Mi-a copiat jurnalul !
Cum a avut acces Gingila la jurnalul meu privat ?
Trebui să oprim asta o dată pentru totdeauna.
Frumușica e în echipa ziarului. Poate știe cine e Gingila.
Sora mea nu s-ar asocia niciodată cu cineva ca Gingila.
Refuz să cred că ai sugerat așa ceva, Amurg.
E cel mai inocent, cel mai drăguț... cel mai malefic ponei din Ecvestria.
Cum a putut sora mea să-mi fure jurnalul ?
Cum e posibil ca sora mea să fie... Gingila ?
- Et tu, Gingila ? - Știi ? De unde ai aflat ?
- Uită-te pe paginile trădării tale ! - Deci așa...
Cum ai putut să-mi faci una ca asta ?
Mi-ai furat jurnalul secret și l-ai publicat pentru a-l citi toată lumea !
Bârfa poate fi o chestie foarte dăunătoare.
Este o invadare a intimității,
exact ca atunci când mi-am băgat nasul în șaua ta.
- Nu ți-a plăcut, nu-i așa ? - Nu.
E important să înțelegi cum se simt poneii
despre care scrii în articolele tale.
Înțeleg. Și ne-am simțit vinovate.
Dar ne dorim foarte mult semnele de frumusețe.
Chiar crezi că să scrii lucruri urâte și să faci pe toată lumea să se simtă oribil
este destinul tău ?
Când pui problema așa...
Nu ! Nu vă las să renunțați.
Dar bârfele pe care le-am publicat au rănit sentimentele poneilor.
Sentimente ? Nu-mi pasă de sentimente !
Gingila este pâinea mea și nu vă las să mi-o luați !
Ne pare rău, Răsfățata, dar am luat o hotărâre.
Da, și nu ne poți obliga să bârfim în continuare.
S-ar putea ca, după ce veți vedea astea, să nu mai vreți să renunțați.
I-am spus Ușuricii să documenteze tot !
- Și exact asta a făcut. - Dă-mi-le !
Îmi pare rău, fetelor, sunt proprietatea Mânjii Liberi ...
Iar dacă Gingila chiar se pensionează,
voi avea nevoie de ceva pentru a umple spațiul acela gol.
Acum duceți-vă și scrieți-mi încă un articol de Gingila !
Găsim noi o ieșire din asta, fetelor.
Poate are Curcubeu un articol pentru noi.
Ea e mereu un motiv bun de bârfă.
Curcubeu !
- E chiar Gingila ! - Ai aflat și tu ?
Glumești ? Toată lumea știe că sunteți voi trei.
Bănuiesc că nu ne lași să scriem un articol despre tine, nu-i așa ?
Bună, Îngeraș ! Sfioasa e acasă ?
Ce s-a întâmplat ?
Amurg s-a gândit că s-ar putea să vă arătați fețele pe aici,
așa că a creat un scut.
Haide, Merișor, nu ești și tu supărată pe noi, nu-i așa ?
- Ba da. - Nici măcar nu vorbești cu noi ?
Nu.
Ar trebui să-ți fie rușine ! Ne-ați umilit pe mine și pe sora ta.
Nu vrem să vorbim cu niciuna dintre voi,
așa că luați-vă articolul despre bârfe și fotografiile jenante și plecați !
Ne-am pierdut toți prietenii și tot nu am obținut semnele de frumusețe.
Asta e cea mai rea zi din toate timpurile.
Da ? Așteaptă până mâine !
Cele mai penibile momente ale noastre vor fi publicate
și toți poneii vor râde de noi.
- Ce ne facem ? - Nu știu.
Dar nu plecăm de aici până când nu ne gândim la ceva.
Asta e ! Gingila nu mai are timp. Publicați astea !
Vreau ca ziarul să ajungă în toate colțurile orașului.
Da, doamnă.
- Opriți tiparnița ! - Nici nu am pornit-o încă.
- Avem un articol Gingila. - Aveți noroc că sunt drăguță.
Ar fi bine să nu se mai întâmple, altfel...
Bravo, Răsfățata, ai evitat încă o criză
cu ajutorul minunatului tău talent diplomatic.
"O scrisoare deschisă către Orașul Poneilor, de Gingila" ?
Ce-i asta ? Nu vor scăpa cu asta ! Voi publica mâine fotografiile acelea.
S-au pus cu poneiul greșit.
Către locuitorii din Orașul Poneilor,
de ceva timp ați citit niște articole despre cele mai noi bârfe,
dar acesta va fi ultimul nostru articol.
Ne cerem scuze pentru rușinea și durerea pe care le-am cauzat.
Noi suntem, de fapt, trei mânji: Frumușica, Floare-de-măr și Iuțilă.
Pe măsură ce popularitatea articolelor noastre a crescut, am fost luate de val.
Am știu că este greșit ce facem, dar am ignorat vina
deoarece se părea că toți poneii voiau să citească ce scriam.
De acum înainte, promitem să respectăm intimitatea tuturor poneilor
și să nu mai scriem despre bârfe. Nu cerem decât să ne ierțați.
Semnează pentru ultima oară, pupici, Gabby Gums.
Se pare că am dat prea multă autoritate unui editor începător.
Îmi pare rău, Răsfățata, trebuie să-ți iau titlul.
Următorul editor-șef al Mânjii Liberi...
Acesta este... Ușurica !
- El ? Cu mine cum rămâne ? - Poftim !